Bazat pe o poveste reală
7 decembrie 1995
Mike, poți să mă suni înapoi ?
Sunt cam îngrijorat. Să mă suni înapoi după ce primești mesajul ăsta.
În regulă, ne vedem.
Era sfârșitul unei ere. Înainte de crime, torturi, bătăi și extasy.
Înainte de toate astea era fotbalul.
De acolo au venit prima oară agenții.
De acolo a început totul pentru mine.
De-abia împlinisem 16 ani și deja eram în rândul muncitorilor.
Și pentru noi bătăile din fotbal și femeile era stilul nostru de viață.
Și pentru noi să primești una în freză era ceva normal.
Pentru noi era totul despre respect. Ca și când jefuiești un loc.
Și noi nu încercam să schimbăm lumea. Vroiam doar să ne simțim bine.
Bill Gardner, era cel mai bun băiat de la Westham.
- O inspirație pentru noi toți. - Uite aici cafeaua.
Haide, nepotule. Te-am așteptat un an întreg, nenorocitule !
O să mai am nevoie de una, băiete. Ai grijă să fie caldă.
Chiar dacă eram înconjurat de multă violența aveam timp și pentru doamne.
Așa că mă descurcam în fața uneia. Scumpo, unde ai fost tu toată viața mea ?
Așa am întâlnit-o pe Karen. Frumoasa Karen.
Ne-am căsătorit două zile mai târziu după ce am ieșit de la închisoare.
Fusesem acuzat de un furt micuț. Și mă luasem și la bătaie de curând...
Așa că arătam minunat. Eram un om căsătorit...
Dar fotbalul era amanta mea.
Și mergeam în fiecare weekend.
Mai întâi am jucat împotriva lui Fulham. Și le-am dat o mamă de bătaie...
Și nenorociții ăia făceau numai gura mare pe acolo.
Nu-i puteam lăsa așa. Era un război acolo.
A doua zi în ziar a scris că suntem o amenințare la fel de mare ca și IRA.
Dar nouă ce dracu ne păsa ? Ne distram pe cinste.
E minunată. Desigur, doar seamănă cu mine.
Ai auzit asta ? Ești ca tatăl tău.
Am început să ne numim L.C.F. Cei care fac curat pe la meciuri.
Și luam intercity-ul de fiecare dată când mergeam la meci.
Și ne îmbrăcam cu cap și căpătam așa mai mult respect.
În felul ăsta poliția nu are treabă cu tine.
Era seara meciului și se strică autocarul.
Și șoferul a încercat să ne dea mai multe explicații, dar...
Paul nu a vrut să mai audă nimic.
Am ajuns la timp pentru meci. Dar a mai apărut o mică bătaie.
Vorbiți și voi românește, puțoilor ! Țiganii dracu !
Ne-ai înjurat ? O să pun mâna pe tine !
Nenorociții dracului !
Și uite că am picat în capcană. Cel mai vechi truc din carte.
Aprinde-o ! Dă-te la o parte !
Haideți !
Bună, scumpo.
- Ești beat iar, Carlton. - Nici pe departe, scumpo.
- Erau să ne-o facă nenorociții aceia. - Să înțeleg că te-ai distrat.
I-am bătut de i-am spart. A fost super.
Dar eu eram un nenorocit. Eram cu o fată care mă iubea cu adevărat.
Și ultima dată când am spus... te iubesc" a fost după lupta cu Kenny Town.
Și dintr-o dată primesc o slujbă bună. Multe cluburi căutau unul să facă ordine.
Aveau probleme cu niște firme locale și vroiau ca cineva să păstreze pacea.
Eu încerc să creez un mediu adecvat. Și tu trebuie să mă susții.
E un început bun. Dacă ai un local pe cinste și banii cheltuiți sunt mai mulți.
- Înțelegi ce îți spun, Carlton ? - Da.
Deci, 40 pe noapte e bine ?
Era bine, dar toată lumea primea ce dorea.
Dacă căutai să bei ceva și niște păsărici atunci asta găseai.
Dar dacă veneai pentru altceva atunci primeai doar câteva de la mine.
Și dacă veneai cu alții după tine atunci îmi scoteam bara de fier.
Și dacă te prindeam că umbli cu chestii serioase atunci te și înjunghiam.
Dacă cineva vrea să-și facă un renume trebuie să-i lovești în așa fel încât să nu
se mai ridice. Poate vi se pare puțin cam dur, dar în lumea mea...
bunătatea e confundată cu slăbiciunea.
Vreau să vorbesc cu tine. E un polițist aici și bea prea mult și se dă prea mare.
- Și știu că ție nu ți-e frică de el. - Ce vrei să spui ?
Scapă de el, fă ceea ce e bine pentru noi.
Primești mai mulți bani și o să ai o responsabilitate mai mare. Ce spui ?
Așa că am mai adus niște băieți de-ai mei.
Era bine pentru ei și primeam destui bani. Așa că puteam să facem ce vrem.
- Uite aici, scumpule. - Mulțumesc. Dar știi ce ?
- Trebuie să plec. - Ce spui să mergem la tine în mașină
să ți-o sug puțin ?
Ce puteam să fac ? Nu vroiam să o jignesc.
Ce este cu asta ? Unde te duci ?
- Unde ai fost ? - La lucru.
Am sunat la club și au spus că ai plecat de acolo acum două ore.
- Am fost la o bere. - Din nou ?
- Da. - Mai străduiește-te și tu puțin.
Ce tot spui acolo ?
- Cu tine vorbesc. - Am spus să te mai străduiești și tu.
Chiar nu merit asta ? Nu poți nici 5 minute să-mi ascunzi asta, nu ?
- Ce să ascund ? - Mirosul parfumului pentru început.
Sau prezervativele folosite pe care le găsesc zilnic în mașină.
Măcar să le scoți înainte să o duc pe Kiley cu mașina.
- Ești un mizerabil, Carlton. - De ce te iei de mine ?
Nici nu am intrat bine pe ușă și deja ai început.
- S-a terminat, Carlton. - Ce ?
- Vreau să divorțez. - Dar nu poți face asta.
Știi ce ? Poți să mă ajuți să îmi duc bagajul la mașină...
Sau poți să te întorci la una din târfele tale.
Și viața a mers mai departe.
Era ziua meciului. Jucam cu Arsenal.
Și aveam să ne întâlnim cu niște nenorociți tare ai dracu.
Oamenii mei erau încă beți de noaptea trecută...
Sunt nenorociții ăia ! Coborâți din metrou !
Ridicați-vă !
Haideți !
Împuțiților !
O să te prind eu, nenorocitule !
În viață trebuie să mergi înainte. Înveți ce poți și încerci să te descurci.
Am fost mult timp la înălțime. Și poate venise timpul să mă retrag.
Oricum începuse să fie mai multă poliție și mai multă supraveghere.
Erau mai mulți ca suporterii la meci. Și nu te mai lăsau să scapi așa ușor.
Te duceau direct la închisoare. Cred că m-am retras exact la timp.
Am auzit lucruri bune despre tine, Carlton. Cum că localul ăsta
era o bodegă la început. - Așa e.
Și uită-te acum la el. S-a schimbat foarte mult.
- De ce nu vii să faci curat și la mine. - Da ?
- Cum e la tine ? - Vin mulți nenorociți.
O să am grijă de tine, îți dau tot ce ai nevoie. Mașină, bani.
Nu mai nu aveam destui oameni care să îi las să aibă grijă aici.
Aveam nevoie de niște carne proaspătă și știam de unde să o iau.
Sala de forță Tobless. Aici vin să se antreneze cei mai duri băieți.
Dacă vrei poți să vii. Banii sunt buni și sunt cinci nopți pe săptămână.
Bine. Sună foarte bine.
Mai vrea careva ? Așa credeam și eu.
Ieși dracului afară ! Să nu te mai prind pe aici !
- Ești un nenorocit ! - Și tu la fel.
Crezi că glumesc ? Pleacă dracului de aici !
Vrei o slujbă bună ?
- Bună, fetelor. - Lasă-mă în pace !
Cineva mi-a spus odată că ești la fel de bun ca cei care lucrează
pentru tine. Nu puteai ajunge la ușa mea decât dacă căutai scandal.
Ce faceți ? Nu !
Dar am aflat peste puțin timp că nu numai din asta se făceau bani.
Mai sunt și alte căi. Livrări de pachete și tranzacții cu droguri.
Și băieții mei trebuiau să aibă grijă ca lucrurile să meargă cum trebuie.
Și să știți că nu mă deranja un 10% din afacere.
Firma mea devenise celebră. Dar nu făceam doar pe dădaca.
Oamenii începeau să vină la mine din diferite motive.
- Ce dracu faceți ? - Ce ai spus ?
Curentul Rave avea să devină la fel de important ca rock-ul sau punk-ul.
Și totul a început cu muzica de discotecă din anii '80.
Copii ăștia dădeau petreceri pe unde nimereau. În depozite, fabrici.
Și dacă erai un fermier pe atunci te trezeai cu o grămadă de mizerie în curte.
Mă plictisesc ca dracu aici. De-abia aștept să se ia unul de mine.
E din cauza extacy-ului. Toți sunt calmi se distrează și râd.
- Și ce mai căutăm noi aici atunci ? - Toți au plătit ca să intre.
- Nu i-am putut opri. - Noi nu putem să facem bani din asta ?
- Nu prea te ascunzi cu asta. - Nu, amice. Toată lumea caută așa ceva.
Poți s-o faci dar nu pe tura mea. Ori o pui deoparte, ori te pun eu pe tine deoparte.
Ar trebui să iei și tu puțin. Cred că ai nevoie de asta. Fac eu cinste.
Nu fă pe șmecherul cu mine. Eu nu mă droghez.
Nu e un drog, asta e dragoste. Sau tu nu faci dragoste ?
Bine, la dracu cu toate porcăriile astea. Dă-mi și mie una.
Numai să le pui deoparte pe restul. Înțelegi ce-ți spun ?
La dracu. Una nu mă omoară.
- E totul în regulă ? - M-am dus să iau și eu o pastilă din aia.
Era cât pe ce să-l bat pe ăla. Și mi-a dat și mie una.
- Și cum e ? - Eu nu simt nimic. E o porcărie.
Tot nu simt nimic.
Da ?
Da, e o porcărie.
- Deja m-am obișnuit aici. - Bine, amice.
- Nu sunt deloc probleme aici. - Știu, amice.
Te iubesc, Eddie. Nu mai pot să stau aici, trebuie să dansez.
Era incredibil. Era prima oară când m-am drogat și am ajuns așa de aproape
de Dumnezeu. Mă ocupasem până atunci de trei sute de persoane.
Și înainte toți vroiau să se omoare. Dar aici toți erau îndrăgostiți.
Drogurile întreceau barierele sociale. Era pace prin extasy.
Nici nu mă gândeam că e așa de bine.
Chestia asta chiar avea să schimbe lumea.
Vroiam să mă simt așa pentru totdeauna. Toți vroiam asta.
O sticlă din cea mai bună șampanie, vă rog.
Cine e nenorocitul ăsta ? Se crede chiar așa de special.
- Mi se pare că are o problemă. - Da...
Arată ca un monstru.
- Te cunosc, amice. - Da ?
- Da. Ești Carton Leech. - Și care e numele tău ?
Sunt Tommy Tucker. Am crescut împreună.
Te jucai fotbal cu fratele lui Max.
Nu mai țin minte. Nu ai stat lângă Danny Jr. ?
- Și de când faci asta ? - De câțiva ani.
- Și urmezi un anumit program ? - Nu, lucrez cum vreau eu.
Trebuie să faci ceva mai măreț. Uită-te la mine.
Am grijă de mine. Iau ceea ce trebuie și o vând mai departe.
- Și chestii legale și cele bune. - Ce vrei să spui ?
Îți spun ceea ce fac acum. Poți foarte bine s-o faci și tu.
E cam același joc. Tot trebuie să încerci să fii cel mai tare.
- Da, văd asta. - Vrei să stai cu noi ?
- Da, de ce nu ? - O să-ți placă de ele, sunt tari de tot.
Începi prin exerciții ușoare, mărești proteinele și tragi din greu.
Și te uiți la ceilalți de la sală și te întrebi: care dracu e secretul său ?
Și mai sunt injecțiile cu steroizi. Care măresc masa musculară.
Și așa poți să te antrenezi mai mult și mai greu.
Începusem să-mi injectez Malobar. Dar nu era chiar așa de bine.
Nimic nu poate rezista o veșnicie. Și cu cluburile era la fel.
Numai cu banii care erau în joc, traficanții începuseră se se omoare.
De ce să cumperi toate drogurile alea când poți să i le furi altuia ?
Treaba e că nu pot merge tot la clienții vechi și caută ceva nou.
Și atunci am intervenit noi. Și făceam și pedepse la fel ca și protecție.
De ce nu ?
Ăsta e bun. Ai mai folosit unul până acum ?
Taie foarte bine.
Mă duc să beau un ceai. Tu poți să te gândești la ce ai făcut.
Lucram din greu și mă antrenam din greu.
Eram numai mușchi. Era al naibii de bine.
Știi, mi-a spus cineva că trebuie să dai oricât ca să-l dai un exemplu pe hoț.
Te rog... Am și eu copii.
- Am o soție. - Eu nu mi-aș face griji pentru asta.
Oricum nu ești cine știe ce frumos. O să treacă ea și peste asta.
Cred că săptămâna viitoare e deja cu altul. Crede-mă, știu cum stă treaba.
Vă rog, ajutați-mă...
... Asta pățesc hoții"
Și așa s-a întâmplat cu cei norocoși.
Bună.
Nu ai uitat ceva ?
- Ce anume ? - Diseară ne sărbătorim aniversarea.
Scumpo, sunt obosit. Am lucrat toată ziua, mă duc să mă întind puțin.
Ridică-te. Haide.
La naiba, Carlton. E aniversarea noastră azi.
Ce ți-am spus eu mai înainte ?
Hai să luăm cina. În regulă.
- Ce este asta ? - Ce anume ?
- Ce este asta ? - E pui cu legume.
L-am făcut după rețeta din carte.
Mulțumesc că mi-ai spus. Nu vedeam și eu. Ia-l de aici.
Haide, ia-l de aici. Ia-l din fața mea.
- Ascultă, târfă leneșă ce ești... - Încetează !
Tu dai în mine ? Dai în mine !
Te urăsc, nenorocitule !
- Ieși afară ! - Ce ai spus ?
- Dai în mine ? - Te urăsc !
- Târfa dracului ! - Te urăsc !
Îmi risc viața pentru tine seară de seară și nu ești în stare să gătești nimic ?
Târfă leneșă ce ești ! Ce vrea nepotul ăla ?
Încetează ! Ieși afară !
- Ce vrei, nenorocitule ! Te omor ! - Taci din gură !
- Târfă nenorocită !
- Spui că mă iubești ? - Haide, învinețește-mă !
Poate îți rup nasul. Tot timpul ai fost cu nasul pe sus.
Asta vrei ? Spune !
Așa ! Haide, Carlton !
Trage-mi-o cum trebuie ! Așa cum făceai înainte.
Haide ! Fii și tu bărbat măcar odată în viață.
Haide !
Mi-e silă de tine.
Din cauza steroizilor tremuram tot și îmi venea tot să mănânc.
Nu mai puteam să gândesc cum trebuie. Pentru că îți măresc mușchii dar și te înnebunesc.
Am lăsat asta în urmă și am trecut la testosteron.
Astenol, orice îmi venea în mână.
Iubitule, te rog să te întorci înapoi.
Mâncam peste tot. Corpul meu cerea vitamine.
Mâncam câte șase borcane.
- De când ai compania asta ? - De ceva vreme.
Faci bani frumoși din asta, dar nu ai nici măcar un contabil.
- Mă asculți ? - Da.
Nu mai mânca atâta, fii atent aici. Încerc să-ți dau un sfat.
- Bine. Dar îmi place asta. - Știu că-ți place.
- Dar fii atent. Încerc să te ajut aici. - În regulă, amice.
Prostul dracului.
Trebuie să știi cum să-ți faci jocul. Trebuie să îți organizezi treburile.
Trebuie să-ți pui banii bine ca nenorociții ăia să nu-i găsească.
- Dar nu am timp să fac hârțoagele alea. - Pot să te ajut eu, amice.
Tony se ocupa de paza celor mai tari cluburi de noapte din Essex.
Era unul dintre cei mai tari din Londra. Era o idee bună să ne unim forțele.
S-a confirmat că forțele SUA au fost trimise în zonă.
- Alo ? - Carlton, sunt Terry.
Trebuie să ne vedem. E urgent.
Ai auzit de frații Brannon ?
Da, sunt traficanți de droguri. Continuă.
Eddie a lucrat pentru ei.
Și noi îl ajutam. Heroină...
E jocul celor proști. Le-am spus la toți să nu se atingă de așa ceva.
Și ? Spune ce s-a întâmplat.
Și ne-am amestecat în asta. Eddie și cu mine am făcut niște vânzări.
- Frumos. - Și Marion e dispărut.
- Și ? - Suntem datori cu 10 milioane.
- Ei cred că Eddie i-a luat. - Mi-au amenințat familia.
Au spus că-mi omoară copiii.
- Și ce ai făcut ? - Ce ?
Te-am întrebat ceva. Ai luat tu banii ?
Nu pot să cred că mă întrebi asta. Desigur că nu i-am luat.
- Ești sigur ? - Jur pe viața soției mele și a copiilor.
Nu am nici o legătură cu asta.
În regulă. Te cred.
Nimeni altcineva nu mă crede. Toți sunt împotriva mea.
Dacă nu le dau banii nu știu ce se va întâmpla.
- Trebuie să mă ajuți. - În regulă.
O să văd ce pot să fac.
Ăștia erau destul de tari. Trebuia să am mare grijă.
Am stabilit o întâlnire. Nu vroiam să declanșez un război.
Și aveam o mică asigurare. Pentru orice eventualitate.
Ați întârziat.
Stați jos.
- Nu trebuie să-i legați. - E o interogare, trebuie să îi legăm.
Verifică ieșirea.
- Chiar e necesar pentru asta ? - Am mai discutat despre asta.
Numai cei vinovați se tem să-l ia.
Serul adevărului. O altă condiție la care ei au insistat.
Cred că nu îi credeau pe cuvânt pe băieții mei.
- Carlton ! - Jason, taci din gură.
Arată și tu puțin respect.
Haideți să-i dăm drumul. Știe vreunul unde le sunt banii ?
- Nu. - Nu am nici cea mai vagă idee.
- Jur pe ochii copiilor mei... - Răspunde la întrebare, Cyril.
Nu știu.
- Eddie. - Nu știu nimic despre asta.
Ce sunt cu întrebările astea ? Știm că tu i-ai luat. Unde sunt ?
În regulă, stai așa.
O să facem altcumva. Știe careva unde era heroina
înainte să fie furată ? - Nu.
- Nu.
- Eddie ? - Știam că e acolo.
De unde știai că heroina e acolo înainte să fie furată ?
L-ai auzit, Eddie. De unde știai că e acolo ?
I-am auzit spunând asta. Băieții nu erau prea discreți.
Cine ți-a spus ? Vreau să știu numele.
Nu-i știu numele. Doar l-am auzit spunând asta.
Toată lumea vorbea de asta. Nu aveam cum să nu aud.
Știu unde locuiți toți ! Știu unde v-ați ascuns familiile.
O să le aduc aici și o să-i plătesc pe negrii să vă violeze familiile.
Poate că o să-i spun și să-i împuște unul câte unul.
Nu le băga familia în asta.
Controlează-te, Carlton. Știm unde sunt fetele tale.
Familia contează pentru voi. Pentru noi ei sunt doar carne.
- Ai terminat ? - O să termin după ce aflu ce vreau.
Dezlegați-l pentru Dumnezeu. L-ați otrăvit !
Ce vrei să fac ? Să stau aici și să-mi văd prietenul cum moare ?
Pune-l pe o parte.
Unde e heroina ?
Șeful e satisfăcut. Vă lăsăm în pace. Acum ia gunoiul ăsta de aici.
Dar știam că nu sunt mulțumiți. Le-am spus băieților să dispară o vreme.
Și i-am spus lui Eddie să se mute cu familia la mine. Până când se calmează
lucrurile. - Bună, amice. Hai înăuntru.
Bună. Du-i în sufragerie. Bună, draga mea.
Haideți aici. Haideți să vă dau ceva de băut.
- Nu ai spus nimic de copii. - Ei bine, au venit și ei.
- Știi unde îi punem ? - Nu.
Nu mai pune așa multe întrebări. O să vedem noi.
- Ce vrei ? - Un tip mi-a spus să-ți dau asta.
- Cine ? - Un tip de acolo.
De unde ?
Bine, cară-te.
O să plecăm de aici.
Să ai grijă de Suzie și de copii.
Bine. Ne auzim mâine.
- În regulă. - O să fie bine, du-te.
Trecuseră trei zile și Eddie încă nu sunase.
- Începusem să fiu îngrijorat. - John, trebuie să stai aici.
Ai grijă de casă. Să nu pățească Danny nimic.
Bine.
- Da. - Carlton, sunt Rick.
John mi-a spus să te sun. A spus căi cauți pe frații aceia turci.
- Da, așa e. - Unul dintre ei e aici la club.
Bine, ține-l acolo. O să vin și o să-i iau piuitul.
Dacă aș fi în locul tău aș pleca de acolo pentru că o să fac ravagii.
- M-ai auzit ? - În regulă, amice.
- Da. - Carlton, sunt John. I-am găsit.
Pe cine ?
Nu au crezut în serul acela. I-au mai interogat o dată. Asta e tortură
în stil turcesc. I-au tăiat, i-au bătut, le-au bătut cuie în boașe...
Lui Eddie i-au băgat un cuțit de bucătărie prin picior.
Nu am știut... dacă știam ceva despre asta le spuneam.
Unde sunt ceilalți ?
- O să te descurci ? - Da.
Ești sigură ? Bine.
Fii curajoasă.
- Nu ! Lasă-mă în pace ! - Eu sunt.
- Nu te teme. - Pleacă de lângă mine !
Eu sunt. S-a terminat acum.
Dar nu se terminase. Nu și pentru Eddie.
Turcii aceia l-au omorât acolo în depozit. Poate că l-au lăsat în viață...
Dar oricum nu mai era el.
Unul din băieții mei era mort și turcii aceia avea să afle cum
e să-ți fie frică.
- Cine e ? - Tony.
Hai să vorbesc cu tine.
- Vrei să te bagi în asta ? - Nu mai pot sta cu mâinile în sân.
Toată lumea știe despre asta.
- Am auzit că ți-au omorât niște băieți. - Așa e.
- Și cum vrei să-i omori ? - Dacă vor război o să le dau eu unul.
Crezi că asta vor ? Eu cred că tu vrei asta.
Numai gândește-te puțin. Te pui cu mafia turcească aici.
- Ți-ai pierdut mințile ? - Nu mi-am pierdut mințile.
Dar mi-am pierdut un prieten bun.
Și nu o să stau aici cu mâinile în sân.
Asta nu e vorba despre mândria ta. E vorba despre familia ta.
Și crede-mă că îi vor omorî.
Nu și dacă îi fac eu mai întâi. Și asta vreau să fac, așa că dă-te la o parte.
Și dacă omori câțiva crezi că e gata ? Nu se vor opri până ce nu te vor distruge.
Și o s-o omoare pe Karen, pe Danny... Pe fetițele tale.
- Pe toți cei care îi iubești. - Taci din gură, nenorocitule !
- Ia-ți mâinile de pe mine ! - Calmează-te dracului !
- Du-te dracu ! - Calmează-te.
Ești un idiot dacă faci asta. Le riști viețile.
- Bine, ia-ți mâinile de pe mine. - O să te calmezi ?
- Sunt calm. - Da, văd că ești foarte calm.
Ia-ți mâinile de pe mine.
- Aș fi putut să-l salvez. - Era mort de când a dispărut.
Trebuie să nu faci asta. Las-o baltă.
Câteodată trebuie să-ți asculți prietenii. I-am urmat sfatul...
Și am renunțat la plan. Ar fi fost o treabă foarte sângeroasă.
Jason și Terry erau distruși. Au plecat din firmă după aceea.
Nu am aflat cine a furat heroina. Și cred că un nenorocit e acolo
și se roagă să nu aflăm niciodată.
4 ani mai târziu
- Unde te duci ? - Mă duc să beau ceva cu amicii.
- Nu stau mult. - Cu cine te duci ?
Cu Patty, cu mai mulți.
- Emma vine ? - Nu, stă acasă ca o fată cuminte.
- Deci sunt numai băieți acolo. - Scumpo, știi că am ochi doar pentru tine.
- La dracu, credeam că nu mai vii. - A trebuit să stau și pe acasă.
- Ce vrei să fac ? - Nu trebuie să spui nimic.
Hai să vezi ce tare e înăuntru.
- Mi-am dat deja seama. - Bună, Tony.
- El e Jimmy. - Bună, omule.
- Îi spunem Jimmy G. - E o petrecere minunată.
- Te distrezi ? - Da, omule.
E un nenorocit. Uite aici, omule.
El e Carlton. E ca un frate pentru mine.
- El e Pat. - Bună, amice. Te distrezi ?
Da, mă bucur să te cunosc. Noi avem o mică reuniune aici.
Ei doi sunt Darren și Mickey.
- Bună, Carlton. - Bună.
Bună, omule.
Toată lumea știa cine e Pat Tate. Era o legendă în lumea interlopă din Essex.
S-a ridicat și el de jos ca toată lumea.
Mângâie-mi puțin ouăle.
- Așa ? - Da, ai grijă, ușurel.
- Hei, ce este asta ? - E nota de plată, domnule.
Da, văd și eu asta. Dar eu nu am cerut nota.
Am presupus că dacă nu ați mai comandat nimic de 20 de minute
că nu mai vreți altceva. - Cine ești tu să presupui ceva despre mine ?
Ia-o de aici. La ce dracu te uiți, tataie ?
- Pentru ce e asta ? - Unde ?
- Ce e asta ? - E pentru salată.
Dar e mai mult decât scrie în meniu. Numai restaurantele bune pot face asta.
- Dar credeam că și aici se face așa. - Deci vrei să plătesc mai mult ?
- Asta e politica... - Ascultă-mă, netrebnic ratat ce ești...
De 20 de minute încearcă să-mi facă scula să se scoale. Și tu tot vii aici și
mi se culcă la loc. Și poate că plăteam nota, dar tu tot vii aici
și mă întrerupi. - Domnule, dacă nu vă calmați...
O să vă rog să plecați. - Ia-ți haina.
- Bravo, uite ce ai făcut. - Tacă-ți fleanca !
Tu, cară-te acum de aici ! Câți bani ai acolo ?
- Ce ? - Câți bani sunt acolo ?
Câți bani sunt acolo, nenorocitule !
- Dumnezeule ! - Taci dracu din gură !
Du-te la mașină ! Mișcă-te !
Și dacă spune-ți cuiva că m-ați văzut o s-o luați și voi.
Puteți să vă opriți din asta și să ieșiți afară din mașină ?
- La dracu. - Bună.
Avea să primească zece ani. Zece ani pentru 800 de lire.
E mai puțin decât face un muncitor. Dar știți ce ?
Eu aveam alte planuri.
Dă-i drumul !
Poliția au pus o baricadă dar Pat a fost prea rapid.
A scăpat dar a fost arestat din nou în Jeroha în vizită la prieteni.
La dracu ! Ești Tom Cruise. Stai să iau o foaie să-mi dai un autograf.
Prietenei mele i-ar place foarte mult asta.
- El e omul meu, Carlton. - Ne-am cunoscut deja.
- Vrei să-mi spui ceva ? - Nu...
Îmi pare rău. Tony, nu știam că e prieten cu tine.
Îți spun un lucru, să ai grijă data viitoare ce vorbești și cu cine.
Ai priceput ?
Ai cam dat-o în bară, fiule.
Vino încoace ! Nenorocitule !
Îmi pare rău.
Dacă te mai văd o să te rup în bucăți.
Acum pleacă dracului de aici !
Craig nu prea a avut cel mai bun început în viață.
Mama lui și-o trăgea cu unul John.
Dar a trebuit să se oprească pentru că tatăl ei a luat-o să doarmă cu el.
Și aș minți dacă aș spune că puștiul nu prea a suportat asta.
Am făcut asta ca să-ți dovedesc cât de mult te iubesc.
Te iubesc, scumpo. Am făcut asta pentru amândoi.
Nenorocitul nu avea nici o șansă. Era distrus dinainte să se nască.
Tony i-a plătit treburile și el își asuma riscurile pentru el.
Dacă Tony avea nevoie de câteva kilograme sau de niște pastile
îl suna pe el. La ce dracu vă uitați ?
Tony l-a adus pe Pat în firmă și i-a oferit controlul a câtorva afaceri.
Și s-a ocupat și de ofițerul care îl supraveghea.
Tony, trebuie să nu-i bagi în seamă pe ăștia care vând asta.
Sunt afaceri mai mari care trebuie să fie susținute.
- Și de ce nu facem mai mult ? - Nu acum.
Trebuie să faci asta cum trebuie.
Trebuie să-i faci pe toți să cumpere de la tine.
Trebuie să o lași moale la început și apoi să crești prețurile.
Îți spun eu că putem face o avere din asta.
- Unde e nenorocitul ? - Nu e aici.
- Dacă minți ți-ai supt-o. - Nu e aici, jur.
Cine te-a învățat să nu spui adevărul ?
Târfă mincinoasă ce ești !
Nenorocitule ! Vino aici, labagiule !
Vino aici !
- Ce faci, Tony ? Era să mă omori. - Mai bine mureai.
Te-am sunat toată ziua și tu nu răspunzi.
- Eram drogat în pat. - Și eu am fost țeapăn.
- Asta nu înseamnă că nu răspund. - Îmi pare rău, Tony.
Eu te ajut pe tine cu cheltuielile și tu nu mă bagi în seamă ?
Ești un nenorocit împuțit !
Firma era viața lui Craig. Fără ea nu avea nici o direcție și nici un scop.
Vroia să se întoarcă înapoi cu orice preț.
- Ia loc. Vrei să tragi un fum ? - Nu.
- Te-ai lăsat de astea ? - Da, fac o scurtă pauză.
- E de calitate asta. - Lasă omul în pace.
E drăguț.
- Atunci de ce nu te fuți cu el. ? - Nu vreau să creez probleme.
Toată ziua m-a futut la cap. Nu o băga în seamă.
E țeapănă. Numai uită-te la ea.
Hai să terminăm treaba, omule.
Uite cele 20 de kg. Unde sunt banii ?
Nu am nici un ban. De ce crezi că am apelat la tine ?
- Mi-ai tras clapa ? - Tu ce crezi, drogatul dracului ?
Nenorocitule ! Te omor !
La dracu ! Vino aici !
Nu o să ajungi departe cu 50 de ml injectate în tine.
O să te liniștești imediat. Ia să vedem ce ai aici.
În seara asta o să-ți dau toate drogurile de care ai nevoie.
Nu fii supărat, amice.
Ți-o dau pe gratis. Știu că ești cam falit acum.
- Dar oricum îmi erai dator. - Ce tot spui acolo ?
- Ce spui acolo ? - Vroiai să mă tragi pe sfoară. Ți-o fac eu.
- Ce i-ai dat ? - Un calmant.
- Scumpo, îmi aduci o bere ? - Desigur.
Crezi că i-am dat destul ?
- De ce ne-am oprit ? - Îl las pe Chris aici.
Dar nu locuiește aici.
Vino încoace.
Nu o să crezi asta. Nenorocitul ăla l-a omorât pe Chris.
Și dacă asta nu e dedicație, atunci nu știu ce e.
Cine dracu omoară pe cineva pentru 2 mii.
- Nu era necesar. - E în regulă.
Oricum, i-am spus că poate să se întoarcă în afacere.
Eu și cu Tony făceam afaceri împreună.
Jimmy a fost prins cu niște droguri furate.
- Ș Tony și-a dat seama cum stă treaba. - Nimic nu e pe gratis.
Am fost arestat de multe ori pentru nenorocitul ăla.
Eu și Craig ar trebui să-l pedepsim.
- Vrei să vii și tu ? - Dacă vrei să-i dai una, dă-i.
- De ce ai nevoie de mine și Craig ? - Pentru că vom face o demolare.
Ce drac de demolare vrei să faci ?
- Nu vrei să vii ? - Nu.
- Deschide, Jimmy. - Noi suntem.
- Ce faceți, băieți ? - Ce mai faci, amice ?
Jur că nu am nici o legătură ! Jur !
- Tony, te iubesc, omule. - Nu-l asculta.
Numai probleme ne-a făcut !
Nenorocitule !
O să plătești pentru ce ai făcut. Ia-i televizorul și du-l la mine.
Te concediez, Jimmy. E corect așa ?
- Arde-l ! - Nu mă arde, te rog !
Haide !
Tony, nu !
Du-te dracu !
La dracu...
Să te ia dracu !
- Nu mai vreau, Tony. - Nici măcar nu am început.
Să vă fut !
Nenorocitule !
- De ce l-ai lăsat să scape ? - Aveam cd player-ul în mâini.
Nu ești bun de nimic, idiotule !
Treci acolo !
- Da ? - Ești tatăl lui Jimmy ?
- Da, despre ce este vorba ? - E înăuntru ?
Nu, de ce ? Despre ce este vorba ?
Îl căutăm, moșule !
Să-i spui să vină să ne întâlnim altfel vin și îi tai degetele fiicei tale.
- Ai priceput ? - Da.
- Ai priceput ? - Da. Am priceput.
Nu, te rog ! Nu !
Nenorocitule ! Te omor !
Ești teafără ? Copilul e bine ?
Îl omor !
Vino încoace, muistule ! Te omor !
- O să te omor ! - Vino înapoi !
Unde ești, Jimmy ?
Jimmy nu e aici ! Jimmy e mort !
La naiba !
Bine ați venit în cartier !
- Ce tare e ! - Ăsta trebuie să fie un spital, nu ?
- Ce e cu voi ? - Vrei și tu, Carlton ?
- Sunteți țepeni. - Așa e.
- Vorbim puțin cu Sadie. - Numele meu e Sandy.
Nu contează. O să i-o trag diseară. Și îi place în stil tare, nu-i așa ?
- Îi place o sculă mare. - Cu siguranță.
- Ești în regulă, scumpo ? - Sigur. Nu e nici un deranj.
Bine, atunci.
- Îl mai ții minte pe Darryl ? - Da, lucrează pentru tine, nu ?
- Da. - Da, am lucrat cu Mickey.
- Da, îmi amintesc. - Ne cunoaștem de ceva vreme.
Da, numai uitați-vă ce e pe aici. E cocaină prin tot patul.
- Măcar îi rămâne și pentru la noapte. - Nu pot să cred că Jimmy a făcut asta.
Da ? Nenorocitul ăla o să doarmă într-un coșciug când termin cu el.
- Haide, du-te de aici. - Dar ne simțim așa de bine.
- Cară-te. - A fost fain, oricum.
Transmite-i salutări lui Mickey. Haide, scumpo.
Darryl, nu uita să-i spui lui Mickey de afacerea aceea.
Da, în regulă.
Carlton, trebuie să-l aduci pe Jimmy aici. Noi o să facem restul trebușoarei.
- Adică ? - O să-l fac cu ăsta.
- Și apoi ne ocupăm de cadavru. - Asta e o idee tare tâmpită.
Vrei să împuști pe unul în spital ? Ai grijă, ești eliberat condiționat.
La dracu cu asta. Ăla și-a bătut joc de mine și de Tony.
Bine, o să trec cu el pe aici.
- Alo ? - Carlton, sunt Jimmy.
Au spus că-mi violează sora. Mi-au amenințat tatăl.
Mi-au spart casa, mă sună de zece ori pe zi să mă amenințe.
Nu plânge, fiule. O să se rezolve treaba.
Nu pot să cred că mă urăsc atâta. L-am împușcat pe Pat pentru că știam
că nu există altă cale.
Nu se vor mai opri acum. Niciodată.
- Până când sunt mort. - O să vorbesc eu cu Tony.
E prea târziu pentru asta.
E doar o singură cale ca să mă asigur că familia mea e teafără.
- O să mă omor. - Ia-o mai ușor.
Știu că ești cel mai dur, dar măcar tu ești corect.
Tony nu are nici un set de reguli după care să trăiască.
Trebuie ca să mă omori.
- Fă-o tu. - Sunt prea speriat ca s-o fac.
Te rog. Protejează-mi familia.
Și împușcă-mă.
Nu poți să-mi ceri asta. Nu-i poți cere nimănui asta.
Nu știu ce altceva să fac.
Nu știu ce să fac.
Poți începe prin a lăsa pistolul jos.
Și apoi trebuie să pleci din Essex și să te ascunzi o vreme.
Și să stai departe de probleme. O să văd ce pot să fac.
M-ai auzit ? Era o situație complicată.
Asistenta când a venit să-i schimbe pansamentul lui Pat a găsit pistolul.
Pat s-a întors direct la închisoare.
Câteva zile mai târziu și Jimmy a fost arestat pentru posesie ilegală de armă.
Și oricum a fost destul ca să fie băgat după gratii.
Cel mai bun loc pentru el. E mai în siguranță acolo.
Bună, Carlton.
- Ce faci, iar te droghezi ? - Ce te interesează pe tine ?
- Mi se pare heroină. - Nu e.
- Nu vrei și tu ? - Nu mă fă să râd.
Am venit aici să vorbim.
- De ce tot mă pui să fac asta ? - Nu poți să scapi de el pentru mine ?
Numai să dau de el. Oricum, nu a mai fost văzut pe aici.
- Când ai fost treaz ultima oară ? - Lucrez 23 de ore pe zi așa.
Și pentru cât timp ? Crezi că poți să faci asta o viață ?
- Nu a mai terminat bucătăria ? - Nu.
- Arată ca naiba așa. - Vino să vezi asta.
L-am învățat să nu se pună cu mine.
E clar că e ceva în neregulă cu tine.
31 octombrie 1995 De Halloween
Haide !
Trecuse un an de când Pat a intrat la închisoare.
Tony și Craig deveniseră foarte puternici în rândul traficanților.
Și Pat vroia să se răzbune pe mine.
- Ce e cu fața asta supărată ? - Așa e el, nu-l știi ?
- Așa e. - Nu vrei să te bagi într-o afacere cu noi ?
- Sunt mulți bani. Spune-i, Pat. - Va veni un transport din Olanda.
300 de kilograme. Și nu vor fi verificate la vamă.
- De unde știi asta ? - Pentru că a fost plătit unu să le aducă
cu barca. Va trece canalul cu ele...
Nimeni nu va ști că a trecut pe acolo.
Și Mickey are nevoie de bani serioși.
- Da ? Parcă și-a rezolvat treaba. - Dar nu și cu poliția.
- Și ce vrei să spui ? - O să am eu grijă de oameni.
- Ce crezi că am făcut în închisoare ? - Nimic.
Am stat și am primit-o la caca.
- Nu știu ce să spun. - Taci din gură, ce e cu tine ?
O să facem niște bani frumoși.
Tony, spune-i tu restul. Eu mă duc să mă bag în seamă cu blonda de acolo.
- Ce părere ai ? - Nu ai nici o șansă.
Ce spui ? Cu puțin noroc poate mă linge puțin diseară.
- Ce părere ai ? - Nu o s-o fac.
- Nu-mi place treaba asta. - Nu ai auzit ce a spus ?
- O să-ți dublezi banii cu asta. - Dar nu am nici o garanție de la el.
- Cum vrei tu, amice. - Apreciez asta, dar nu te supăra.
Ești fratele meu și te iubesc.
- Dacă am nevoie de ajutor, te anunț. - Știi bine că sunt aici pentru tine.
Fă-mi o favoare, să ai mare grijă acolo.
Pat o luase razna. Și Tony și-a dat seama că devenise o problemă.
Și de la prea multe droguri a dat cu piciorul în persoana care a stat lângă
el în toată viața lui de rahat. Dar ea totuși s-a dus la Mickey.
Cel mai apropiat prieten al ei cât Pat a fost închis.
Și el nu s-a supărat. Doar era o femeie pe cinste.
Mick, ascultă-mă. Sunt dator 40.000. Am nevoie de bani acum.
- O să rezolv eu treaba. - Știu că te-ai culcat cu ea.
- O să vin acolo și o să te fac eu. - Isuse, Pat...
Isuse ? Nu o să mai poți face nimic când o să vin și o să-ți tai scula jos !
Pat poate că era nebun, dar de data asta era supărat pe bună dreptate.
Era dator cu 40.000 la cel mai temut criminal din Essex.
Frații Exel. Și trecuseră două săptămâni și el le dăduse doar 15.000.
- Vrem banii, Tony. - Jur că nu am știut că se va întâmpla asta.
- Mickey ne-a făcut asta la toți. - Nu mă interesează, vreau banii.
O să mă duc și o să scot eu banii de la el.
I-au dat o lună la dispoziție. Și după aceea Darryl și Mickey au recuperat banii.
Pat și băieții și-au recuperat drogurile și cu asta basta.
Dar și-au pierdut timpul degeaba. Și Pat mai era dator cu zece mii.
- E frumoasă. - Așa e și face ravagii.
- Ești sigur că nu e nici o problemă ? - Poți să stai aici cât vrei.
Pat le-a spus la toți că l-ai jecmănit și să nu mai facă afaceri cu tine.
El e un drogat. Își injectează numai steroizi în el.
Și-a pierdut controlul. A spus că o să te omoare.
Nu știe ce vorbește. E un idiot.
Nu știu ce să spun, Mickey. Mie mi s-a părut foarte serios.
Uită-te la mine. Nu mai am unde să stau.
Nu știu unde să mă duc. Numai la mama mea.
- Ce fel de situație e asta, Mickey ? - Ai încredere în mine, Kate ?
- Desigur că am. - Atunci ascultă-mă.
Eu sunt de modă veche și știu cum stă treaba. Șmecheri ca el apar des.
- Dar știi ceva ? - Ce ?
Cei care sunt gălăgioși nu trăiesc mult, Kate.
Pentru că își primesc treaba lor.
4 decembrie 1995
Vreau și eu o pizza mare ? Ce ? Nu sunteți o pizzerie ?
Dă-mi mie telefonul.
Care e problema, amice ? De ce nu îi trimiți pizza ?
- Nu e în meniu, domnule. - Dar poți s-o faci, nenorocitule.
Ascultă, trimite-i ce pizza vrea ea sau vin acolo și te fac bucățele.
Domnule, comportamentul ăsta e unul caracteristic copiilor de 12 ani.
Așa că dacă vă calmați și vă retrageți cuvintele o să vă trimit o pizza.
- Cu cine vorbesc ? - Sunt Roger Spooner, directorul.
Roger, asta e șansa ta ca să ai o noapte liniștită.
Livrează pizza aceea sau mama și tatăl tău te vor lua de la morgă.
M-ai auzit, nenorocitule ?
- Cine e directorul ? - Eu sunt.
Crezi că glumesc cu tine la telefon ?
Data viitoare nu mai fă pe deșteptul la telefon.
- M-ai auzit ? - Da.
Are cineva o problemă cu ceea ce s-a întâmplat ?
Ai vreo problemă, grasule ?
Războiul de mult purtat cu industria alimentară l-a pus iar în vizorul poliției.
Numai că băiatul cu pizza când a fost interogat avea amnezie.
Și oricum Tony și Craig erau la putere. Făceau ce vroiau ei.
Jefuiau pe cine vroiam și distrugeau pe oricine era în calea lor.
7 decembrie 1995
Cred că e prietenul tău.
Nu pe mine mă caută.
- Alo ? - Carlton...
- Ce este ? - Te-ai uitat la televizor azi ?
- Se uită nevastă-mea la prostii. - Uită-te la știri.
Vorbesc serios. Cred că s-a întâmplat ceva cu Tony și cu băieții.
Cadavrele a trei bărbați au fost descoperite într-o mașină în Essex.
Se crede că aceștia au fost uciși cu brutalitate de o gașcă rivală.
Nu se știe sigur, dar poliția crede că au fost omorâți aseară.
- Alo, Paul ? - Da.
- Te-ai uitat la știri ? - Încă nu, de ce ?
- Auzi, încearcă și tu să dai de Tony. - Ce s-a întâmplat ?
Nu știu, amice. Fă-mi doar o favoare și caută-l și tu.
- Sun acum. - Bine.
O să fac o criză pe aici.
Tot eu sunt. Poți să mă suni înapoi ? Bine.
Să mă suni înapoi când primești mesajul ăsta.
- Te simți bine ? - Nu, deloc. Nu știu ce drac să mai fac.
Sunt sigur că s-a întâmplat ceva.
Iubitule, mă sperii.
Poliția a anunțat că va fi o conferință de presă în seara aceasta.
Și atunci vor fi făcute public numele acelor uciși.
- Carlton ? - Da, spune.
Cred că sunt bine. Tony nu s-a întors aseară, dar cred că...
- Paul ? - S-a întors ăsta. Emma ?
- Paul, vorbește cu mine. - Emma ?
Stai așa, nu știu ce e acolo jos. Totul e bine din câte știu eu.
Trebuie să închid. Ne auzim mai încolo.
Poliția a făcut publice numele celor uciși pe data de 6 decembrie.
Victimele au fost, bărbatul de 38 de ani, Antonty Tucker...
Patrick Tate, de 37 de ani...
Și Craig Ralph de 36 de ani.
Se crede că toți trei au avut relații cu traficanții de droguri.
Când poliția l-a anunțat pe tatăl lui Tony a făcut infarct chiar în fața lor.
Și după lacrimi au venit întrebările ? Cine i-a ucis în sara aceea ?
- Bună seara, băieți. - Nu am mers cu viteză, nu am făcut nimic.
- De ce n-ai oprit ? - Vreau să vă spun ceva.
Și să vă întreb ceva. Imediat terminăm.
- De ce nu luăm cină să vorbim ? - Nu o să dureze mult.
E periculos cu mașina pe vremea asta.
- Luați-vă după mașina mea. - Nu o să facem nimic.
Aș putea să fac rost de un mandat de percheziție și să vă stric seara.
- În 15 minute puteți pleca. - Domnule ofițer...
Taci din gură. Hai să ne luăm după tine.
- Îmi pare rău pentru asta, băieți. - Da, sigur.
- Ce dracu e așa de important ? - Crede-mă, o să vă placă asta.
- De ce ne-ai adus tocmai până aici. - Traficul este periculos.
Vrei să cumperi droguri ? Asta era ?
Noi știam că poliția e mai puternică ca toți.
Dar nu știam că se va ajunge chiar așa. Cum naiba au ajuns în vizorul lor ?
Putea să fie o răzbunare pentru niște crime din trecut.
Sau poate că s-au scăpat de cei mai periculoși traficanți din sud-est.
Oricum, primele zile au fost paranoice pentru toți.
Toți erau suspecți.
Și în următoarele zile liniștea a căzut peste găști.
Și sute de oameni au fost interogați.
O teorie începea să prindă contur. Două nume tot ieșeau la suprafață.
- Ce dracu ? - Ia mâna de pe volan !
- Ce este asta ? - Spune-le băieților să se ia după mașină.
- Eu nu merg nicăieri. - Nu ai înțeles ce am spus ?
Eu cred că trebuie să-ți explic mai pe îndelete.
- Ați luat-o razna. - Am auzit de isprăvile voastre.
- Dar ați ajuns prea departe. - Și ai uitat de banii noștri.
Ascultați-mă, acum încerc să recuperez drogurile.
- Ce legătură are asta cu mine ? - Are o mare legătură cu tine.
Și tu ești implicat la fel de mult ca și ei.
Toate astea vor înceta în seara asta. Împușcă-l pe dobitocul ăla.
- Nu, vă rog... - Treci acolo, băiete.
Stai așa. Nu te mișca.
Să vă ia dracu, nenorociților !
Dar astea erau doar teorii.
Ziarele au început să publice orice fel de porcărie.
Se pare că Alfav Essex era expert în subiecul ăsta.
- Ce este asta ? - Nu știu cum a ajuns acolo.
Șase luni mai târziu Darryl Nichols a fost prins cu zece kg de hașiș.
Dar toată lumea era ocupată să afle de cele trei crime.
Decembrie 1995
Mickey a stricat totul. Mi-au trebuit 5 ani să îmi fac relații.
A spus tuturor că noi nu știm ce facem.
Taci dracu din gură. Vine încoace.
Tony, Pat... Ce mai faceți ?
- Ce ai să ne spui de e așa important ? - Am o chestie importantă.
E ceva așa de mare încât ultima treabă nici nu se compară cu asta.
Da ? Vrei iar să ne tragi în piept cu banii ?
- Ce faceți ? - Stai jos, taci și ascultă.
Am vorbit cu unul care e implicat într-o afacere cu multe kilograme.
- Cât de multă ? - 30 de kilograme de cocaină din Columbia.
- Cât valorează asta ? - Depinde de calitate.
E cea mai bună marfă. Deja mi-au dat 50 de mii.
Drogurile stau și ne așteaptă. Eu așteptam doar să se facă vreme bună.
- Și care e planul ? - Trebuie să faceți ce știți cel mai bine.
Îi jefuiți pe ăia. Eu vă spun când și unde aterizează avionul.
Mai vor fi doi cu mine. Voi veniți și ne băgați armele în față...
Păreți duri și luați marfa. Cât se poate de simplu.
Dacă e bună atunci vorbim despre milioane.
- Exact. - Și ție ce îți pică ?
- Împărțim banii ? - Ce ? La trei ? Pe naiba.
Pat, e o afacere corectă.
Vrei să fim convingători ? Le dăm și câteva ?
Cred că puteți face și mai mult.
Asta e lovitura cea mare. Sunt cifre foarte mari aici.
Dar ai destui bani la bancă.
- Totul e pregătit cum trebuie. - Și crezi că va merge perfect ?
- Crede-mă, e totul aranjat. - Numai să ai grijă.
Pat dă cu gura peste tot prin Essex. Dacă se află atunci s-a zis cu tine.
Îți faci prea multe griji. E totul în regulă.
Îți spun ceva, Carl... Sunt mulți oameni aici.
Știu că mulți vor ceva de la mine. Dar cu tine nu este așa.
Tu vrei doar să fii prietenul meu. Numai în tine am încredere deplină.
- Și tu la fel. - Vreau să fac ceva pentru tine.
- Vreau să-ți dau 30 de mii din asta. - Nu vorbi prostii, nu-mi datorezi nimic.
Știu, omule. Dar și tu ai face la fel pentru mine dacă ai avea o afacere din asta.
- Da, desigur. Doar știi asta. - Vreau să-ți dau banii din două motive.
- În primul rând pentru că ești lefter. - Și care e celălalt motiv ?
Nu mi-ai cerut niciodată nimic.
Știu că am făcut multe rahaturi. Dar după ce facem asta eu m-am retras.
Știi, asta nu e o idee chiar așa de rea.
Eu am plecat. I-am promis lui Danny că iau cina cu ea.
- E totul în regulă ? - Da, mai stau și cu ea un timp.
- Să ai grijă de tine pe acolo. - Nu-ți fă griji.
Ne vedem.
Miercuri, 6 decembrie 1995
- Alo ? - Darryl, ce faci astă-seară ?
- Ce este ? - Eu și Jack avem nevoie de o favoare.
Tony, ai stabilit totul cu Mickey ?
- Drumul e bun ? - Nu, e multă zăpadă. Mâine se topește.
- La dracu. - Mickey vrea să ne arate locul
unde aterizează avionul. Așa că poți să-l vii să vedem ?
- E cam frig. - Taci și nu te mai văita, respectăm planul.
- Nu știam că trebuie să murim de frig. - Îl așteptăm pe Pat să vină, ăsta e planul.
Și apoi o să mergem la locul în care Mickey va ateriza cu avionul.
- Mai spune-mi o dată de ce ? - Mickey vrea să fii acolo să vezi dacă
totul merge cum trebuie. Pat a devenit cam imprevizibil, nu ai observat ?
M-am gândit mai bine la asta. De ce nu îl omorâm și pe Mickey cu ceilalți ?
- Credeam că e prietenul tău. - Era înainte să mă facă pe la spate.
- Nu mai poți avea încredere în el. - Eu zic să mergem până la capăt.
În regulă, hai să mergem.
În regulă. Mergi cam jumătate de milă, aștepți acolo să te sun eu.
- Unde ți-e telefonul ? - În buzunar.
Nu o să-l auzi acolo. Pune-l aici sus.
- Nici nu știu dacă merge. - Desigur că merge.
Ești sigur ?
- Credeam că e pornit. - Nu știu cum Mickey te suportă.
- Nu ești bun de nimic. - Du-te dracu.
- Ce ai spus ? - Nimic.
Sper să auzi când sună telefonul ăla.
- Îl aud oricum. - Bine. Sper să nu mai faci vreo gafă.
- Deci cum e cu vremea ? - Se pare că o să se îmbunătățească.
Așa că în următoarele 48 de ore putem face treaba.
-48 de ore ! Mai 48 de ore și suntem aranjați.
- Craig, fă aici la stânga. - O s-o spun, te iubesc.
- Nu, jur că te iubesc. - Nu am auzit așa ceva prin oraș.
Nu băga în seamă ce spune lumea. Pentru că o să dăm lovitura.
- Ai spus la stânga ? - Da.
Alo ?
Bună, iubito.
Desigur că mi-e dor de tine. Kate, ești o fată minunată.
Știi bine că te iubesc. Auzi, sună-mă puțin mai încolo.
Ce ? Nu, sunt cu Tony și cu băieții.
Da. Ascultă, desigur că te iubesc.
Te iubesc, e îndeajuns ? Sună-mă mai încolo. Pa pa.
- E o poartă aici, mă duc să o deschid ? - Nu, e în regulă, băiete.
Mă duc eu.
- Nu, te rog, nu ! - Taci din gură !
- Te rog. - Mickey, nu !
- Mickey, suntem prieteni. - De mult am așteptat să fac asta.
- Ia tu totul, Mickey. - Ce anume ?
Cocaina din Columbia ? Dobitocul dracului.
Ai pus botul.
Nu mai am cartușe.
- Da. - Vino să ne iei.
Ajung imediat.
Pat a zbierat ca un porc. Hai să ne cărăm.
- Unde e Mick ? - Vine acum.
Stinge lumina aceea acum.
Hai să mergem, Darryl.
Asta era mărturia lui Darryl Nichols a ceea ce s-a întâmplat.
Singurele persoane care știu cu adevărat sunt în pământ.
Poate că i-au ucis alți traficanți pentru că își doreau ei puterea.
Nu sunt mulți bătrâni în rândul celor ca mine.
Chiar dacă sunt paranoic, nu vreau să risc nimic.
Fiecare cameră din casa mea e înarmată. Dacă vii peste mine
o să mă scald în sângele tău.
Și dacă într-o bună zi vremea mea va veni, vreau doar să vă spun atât:
dacă crezi că o să stau și o să te implor să nu mă omori...
... atunci înseamnă că ești un prost.
Pe data de 6 decembrie 1995, Antony Tucker, Patrick Tate și Craig Rolfe au fost uciși
într-un Range Rover în Workhouse Lane, Rattendon, Essex.
Pe data de 20 ianuarie 1998, Michael Steele și Jack Whomes au fost găsiți vinovați
pentru uciderea lor și acum servesc o pedeapsă triplă cu moartea.
Vinovăția lor se bazează pe mărturia lui Darren Nicholls, un hoț și mincinos.
Michael Steele și Jack Whomes declară și azi că sunt nevinovați.
Darren Nicholls e în programul de protecție al martorilor și nu se știe unde se află.
Organizația L.C.F, deși destrămată de mult, a avut o întrunire în anul 2001...
la care a participat și Carlton Leach. A fost o zi pașnică.
Carlton Leach locuiește în prezent cu familia sa în Essex.
Traducerea și adaptarea: Cdmaniac (c) www.subs.ro